Rakouskem lomcuje skandál, který položil celou vládu. Předseda euroskeptické koaliční strany FPÖ Heinz-Christian Strache byl skrytou kamerou natočen na Ibize, jak údajné ruské investorce slibuje různé výhody výměnou za podporu své strany. Lze to považovat za důsledek alkoholu, který měl na jednání vliv, nebo má pravdu analytik Jakub Janda, který říká, že většina „krajně pravicových“ politiků v Evropě jsou buď zloději, nebo vlastizrádci?
Nechal bych stranou, jestli jsou takoví politici vlastizrádci, je to věc jiné země, jiné vlasti. Pokud bychom zjistili, že i u nás je politická strana, která se nechala de facto ze zahraničí, z Ruska, koupit, respektive financovat, mohli bychom takové lidi takto označit… co se ale děje v Rakousku, je věc Rakušanů. Já si z toho odnáším tyto poznatky. Za prvé se potvrzuje, že Rusové tuto praxi, tyto praktiky uplatňují. Není to první případ. My jsme se s tím setkali ze strany, řekněme, krajních politických stran zastoupených v Evropském parlamentu. Dokonce v privátním rozhovoru mimo záznam mi to jeden francouzský politik připustil. To je jeden důležitý poznatek. Druhý je, že praxe má velmi neblahé důsledky pro politickou situaci v zemích, kde se tyto praktiky uplatňují. Samotný fakt, že někdo selhal, v tomto případě vicekancléř a pravděpodobně čas ukáže, že i další politici této strany, je smutný a nesou zodpovědnost. Sekundárně je toto potřeba vnímat jako praktiky, které rozleptávají politickou kulturu a vytvářejí zásadní problémy na vnitropolitické scéně, a to i členských států Evropské unie.
Že dojde s největší pravděpodobností k předčasným volbám je důsledek. Rakouský kancléř samozřejmě příliš možností neměl. Do jisté míry v tom vidím i jeho politický kalkul. Pokud je jeho koaliční partner, ale zároveň jeho politický konkurent takto zasažen, je vhodná příležitost vyvolat předčasné volby. Dá se očekávat, že strana, která selhala, ve volbách ztratí a ostatní mohou získat.
Video usvědčující Stracheho vyšlo až teď, těsně před volbami, i když je dva roky staré, spatřujete v tom účel? A záleží na tom vůbec?
Na tom skutečně nezáleží. Jestli to bylo před dvěma lety, nebo nyní, není podstatné. Podstatné je, že se takto nechal sám vmanévrovat do pasti. Že v tom může být určitá účelovost… nemohu vyloučit, že někdo vyčkal, až se budou blížit evropské volby a zasáhne stranu před nimi. Podstatné ale je, k čemu došlo, jak z hlediska intervence zahraničního subjektu, tak z hlediska selhání na úrovni vicekancléře spolkové vlády. To je zásadní. Může to být špička ledovce. Ostatně jak jsem říkal, už takové případy byly. Můžeme časem zjistit, že jde o masivnější záležitost a společně s fake news a nejrůznějším trollováním zasahuje nejen politickou kulturu, ale i politické konkurenční kolbiště, a tudíž i jisté atributy demokratického uspořádání a vlády práva.
Europoslanec Jan Zahradil vše komentoval i takto: „Jakkoliv se Strache ukazuje coby lehkomyslný hlupák. Takto se nyní budou po Evropě politicky likvidovat nepohodlné figury. Provokacemi zpravodajských služeb coby ruští agenti.“ Může to nastat?
Mě spíš na tom zajímá, že kolega Zahradil si z této situace odnesl něco, co je možná i politická účelovost z jeho strany, že se nepozastavil nad tím, nad čím jsem se pozastavil já. Budí to dojem, že je panu Zahradilovi líto, že se něco takového odhalilo. Faktem je, že když se podíváme, koho dokážou v rámci evropských konzervativců do frakce nabírat, je to na pováženou. To jsou politické síly, kde bych očekával, že se od nich bude ODS spíš stranit. Samotný fakt, že jde o financování politické strany, kdy by měl každý politik spíš zvednout ukazováček, dát tři vykřičníky… a on řekne, že to může vést k nějakým provokacím. Já samozřejmě nebudu popírat, že se někdo může podobným způsobem zachovat, ale na tohle nepoukážu. Mě překvapuje reakce kolegy Zahradila, téměř jako by mu to bylo líto, téměř jako kdyby to byli partneři, se kterými ODS počítá, a tudíž cítí potřebu vše zlehčovat. Nebo nedej bože, aby v evropské politické rodině, kam ODS patří, byly další takové případy. Nechávám raději bez dalšího komentáře, ale očekával bych od zodpovědného politika poněkud jiné vyjádření.
Může Stracheho skandál položit euroskeptickou pravici v celé Evropě?
To ne. Berme v potaz, že je to určitý skandál, selhání, který zasáhne evropské Svobodné. Uvidíme, jak rychle se z něj otřepou. Asi to bude mít dopad v nadcházejících evropských volbách. Ale musíme připustit následující: v dnešním světě v důsledku globalizace, která přináší příležitosti pro jistou část společnosti, která je dokáže využít, zároveň tyto příležitosti nejsou schopny využít jiné vrstvy společnosti. Tudíž máme skupiny, které pokud příležitosti nedokážou využít a jsou upozaděny nebo samy se upozaďují, ztrácejí určitou motivaci, čelí těžkostem. Je potřeba si přiznat, že politické elity v minulých deseti nebo patnácti letech v celé řadě zemí tento problém přehlížely. Automaticky máme část společnosti, která je zklamaná, která má pocit, že něco prohrála, že je ponechaná stranou. U nás to může být mimo jiné také část občanů, kteří vnímají listopad 1989 jako moment, kdy se jim zbortil svět, a nedostali příležitost nebo jim byla vzata. V ten moment je tato část obyvatelstva zranitelnější, co se týká vyvolávání strachu a obav a je náchylnější k jednoduchým řešením. Nebudu říkat populistickým. Někdo vnímá populismus jako ryzí negativum, někdo může říci, že je částečně negativní, částečně pozitivní, že je to součást našeho života. Já bych spíš řekl dogmatickým.
Tito lidé jsou méně imunní vyslyšet krajní politické síly. Taková situace je částečně v České republice i v celé řadě zemí Evropy. Beru jako fakt, že některé krajní síly, ať už vpravo, nebo vlevo, tady jsou a také posílí v dalším období. Rakouský skandál krajními silami nezatřese, spíš posílí. Pro řadu lidí je to negativní zpráva. Ale je k tomu třeba přistoupit tak, že je to o důvod více, proč lidi oslovovat programem, záměry, které se skutečně dotýkají problémů, se kterými se potýkají, naplňují očekávání a přináší řešení problémů. Pokud budeme mít odvahu rozhodovat, více lidí bude mít pocit, že se věci mění, a pak vezmeme vítr z plachet krajním silám. Rakouský skandál jim vítr z plachet nevezme, ale vezme jim ho, pokud dogmatikům, polonáckům, nacionalistům budete čelit tím, že lidem, které zatím oslovují, nabízíte něco smysluplného a to, co pro ně přináší konkrétní výsledky.
Když se podíváme na kampaň do evropských voleb, jsou síly, které rozsévají strach a kreslí nepřítele a jsou politické síly, které chtějí změnu k lepšímu, silnější Evropu a naději pro lidi naplňovat. To je střet, ke kterému dochází. Jde o budoucnost České republiky, o budoucnost Evropy. Tyto volby jsou podstatně významnější, než byly evropské volby minule.
Někteří umělci vystupují v souvislosti s evropskými volbami a byl slyšet i apel režiséra Jana Hřebejka, který vyzval, aby k eurovolbám přišli pouze ti, kdo si myslí, že patříme do Evropy, a nechodili k nim ti, kteří si myslí, že bylo líp, když jsme v EU nebyli. Jak takový náhled vnímáte?
Já si pana režiséra Hřebejka velmi vážím nejen z hlediska jeho umělecké tvorby i hodnot, které ctí, ale v tomto se asi rozejdeme. Možná právě proto, že on je režisér, umělec a já jsem politik. Mě potěší, když bude volební účast vyšší, když k ní přispějí nejen ti, kteří jsou, řekněme, zcela identifikováni s dalším vývojem evropské integrace, našim členstvím atd., ale i ti, kteří to tak nevidí. Proč? Protože vyšší účast dává volbám vyšší legitimitu. A také to znamená, že lidé nerezignovali, že chtějí názor projevit, chtějí, aby byl vyslyšen. V kampani si opravdu dávám práci. Když mi někdo napíše na Twitter nebo na Facebook, je tu topka, STAN atp., ale spíš bych asi volil Vás, řekněte mi proč? Tak já normálně napíšu, pošlete mi číslo a já vám zavolám. Takových telefonátů nebo e-mailů je hodně a opravdu zjišťuji, že lidé ocení, že s nimi někdo komunikuje, že jim řekne i více o hnutí, a efekt často je, že ten člověk řekne, že k volbám přijde. Samozřejmě že budu rád, když převládnou síly, se kterými si více rozumím nebo se chovají zodpovědněji, nejsou to dogmatici a populisti, ale nešel bych tak daleko, že někdo nemá chodit k volbám. Naopak. Jsem pro otevřenou politickou konkurenci, kdy budeme konkurovat myšlenkami, idejemi, ideologií, řešeními, tím, co jsme ukázali, tím, jak je který europoslanec vlivný. V tom já se s panem režisérem určitě neshodnu.
Měli bychom se snažit přes veškerou rozdílnost názorů spíš příkopy zakopávat, občany spojovat. Vím, že někdo demonstrace nemusí… když jsem ale byl na demonstraci v Praze, bylo fajn, že přijeli lidé z malých měst, vesnic, mohli jsme si vyměnit názory a bylo to zajímavé. I to, že budeme chtít, aby šli volit všichni, je nějaká snaha lidi spojit a dále společnost nedělit.
Evropský soudní dvůr zahájil proces s Českou republikou za kvóty. Hrozí milionové pokuty, o kterých píší média? Jak komentovat situaci, že EK zastupuje ve sporu proti nám Češka?
Byl jsem první český europoslanec, který na plénu Evropského parlamentu podrobil kvóty zdrcující kritice. Ne proto, že bych nebyl solidární s dalšími zeměmi, ale protože nemohly fungovat. Lze to vystoupení dohledat. Říkal jsem, že jediné, čeho se dosáhne, bude polarizace EU. A to se přesně stalo. Ale pak musím říci, že i další země sehrály roli. Asi před čtyřmi lety jsem zpracoval pro pana Babiše materiál s řešením této krize. Když se na něj podívám, překrývá se z osmdesáti procent s tím, co se dnes navrhuje, diskutuje a případně prosazuje do praxe. On to nikdy vládě nepředložil, a tudíž s tím nikdy nešla do EU a je to velká škoda. On v této věci nemá zájem a nekoná, když má konat. Místo toho, aby se o něco zasloužil místo pouhé kritiky, tak vláda i on sám byli pasivní. Kvóty zcela nesmyslně žily a až později se je podařilo zastavit. Mělo smysl postupovat jinak, aby vůbec k žalobě nedošlo.
Výsledek žaloby bude zase nějaká dělicí čára a pachuť. Pokuta jestli bude, nebo ne, je vedlejší, i když je samozřejmě lepší využít peníze smysluplněji než na pokutu. Faktem je, že moment, kdy Soudní dvůr EU řekne, a je vysoká pravděpodobnost, že to tak bude, že Česko porušuje normy, bude důležitější než pokuta, protože to budeme mít takříkajíc vytetované. Já si myslím, že jsme mohli postupovat chytřeji, protože bylo jasné, že kvóty jsou nerealizovatelné. Slováci přijali, myslím, dvacet lidí… prostě se na to vybodli… my jsme šli jinou cestou a dopad bude pro nás negativní a bude negativní i pro odstraňování dělicích čar atd.
Rád bych zdůraznil jednu věc. V Česku se podceňuje otázka klimatických změn. Pro nás je ale otázka boje s klimatickými změnami priorita. To může mít katastrofální důsledky pro Čechy a Evropany, pokud se nezvratně bude klima měnit. Může vyvolat migraci, která bude zásadnější než ta, kterou jsme si prošli. Tohle musíme spojovat. Musíme bojovat proti dopadům klimatických změn, ale zároveň hledat stálé řešení tam, kde jsme případnou migrační vlnou zranitelní. A my stále jsme. Než abychom se plácali v kvótách a v soudních líčeních před Soudním dvorem…
29. července je termín, ke kterému by generální advokát Soudního dvora EU měl přijít se stanoviskem, pak to trvá tak tři čtyři měsíce, než se státy s posudkem seznámí. Tak v říjnu, v listopadu bude vyneseno rozhodnutí. Říkám, je to škoda, mohli jsme věnovat energii něčemu jinému, dalo se vše zvládnout podstatně lépe.
autor: Daniela Černá